Copyright (C) NRK
I kveld: Jeg spiser en kål.
James kaster en fugl ut av bilen.
Richard glemmer forkortelsen for Amerikas forente stater.
USB.
Norske tekster: Johannes de Vries
Hallo, alle sammen! Velkommen! Takk skal dere ha. Takk, dere.
Jeg begynner med å snakke om Danmark.
For i årenes løp har det lille landet bidratt med så mye til menneskehetens beste.
Vi har fått interessante møbler, elegant hi-fi.
Underholdende barneleker. Og dette, selvfølgelig.
Dansk bacon og dansk smør pakket i brød, den eneste kjente kuren -
- mot vegetarianerisme.
Men Danmark har aldri bygd noen bil.
Ikke før nå.
Fordi Danmark har flere vindmøller per innbygger enn noe annet land, -
- og fordi København er paradis for syklister, vet vi hva slags bil det blir.
Ja ... Men det er den ikke.
Jeg ventet H.C. Andersen med vindus- viskere eller havfrue med dørhåndtak.
Men nei ...
I stedet fikk vi denne.
1 086 hestekrefter og et oransje uhyre!
Den heter Zenvo ST1, og den er ekstremt rask.
Den har en 6,8 liters V8 ...
Som er kompressormatet og turbomatet.
Det er som å smøre wasabi på habanero-chili, garnert med dynamitt.
Resultatet er et speedometer som ikke klarer å holde følge.
Det blir utydelig. 138, 150, 170-noe ...
Jeg har ikke den fjerneste anelse.
Men den skal visst gjøre 375 km/t på full pinne.
Dere vet disse skandinaviske krimseriene.
Fulle av stillferdige, tankefulle mennesker i genser som titter ut av vinduet.
Denne er ikke noe i nærheten av det.
Den er helt klart en superbil.
Det er problematisk. Hvem vil si:
"Nei. Jeg vil ikke ha Ferrari, Lamborghini eller Pagani."
"Eller Bugatti, Porsche, Audi R8, McLaren eller Aston Martin."
"Jeg vil heller bruke pengene mine på et helt ubeskrevet blad."
"Helst et bilmerke jeg aldri har hørt om."
Hvorfor skulle man gjøre noe sånt?
For motoren er ikke bygd av engletårer av vitenskapens og presisjonens guder.
Dessuten har den konvensjonelt oppheng og et tungt stålchassis.
Men fordi den er litt gammeldags, er det mulig å ha gammeldags moro i svingene.
Men det er også mulig å havne i ulykker.
Det skyldes delvis at om du velger sports- eller racermodus, -
- blir antispinnkontrollen koplet ut.
Da, sier sjefingeniøren, blir den så godt som umulig å kjøre.
Det har han helt rett i.
Kvaliteten var det også så som så med. Lyktene var fulle av kondens.
Bremsene bak så ikke ut til å virke ordentlig.
Og så røyk kløtsjen. Så bilen måtte tilbake til Danmark.
Noen uker seinere var den reparert. Da kom Zenvoen tilbake ...
Men så godt som umiddelbart ... sviktet kjølevifta.
Så bilen ble enda mer oransje.
Og det ... var det.
Hver uke får vi tusenvis av brev fra folk som skriver: "Kjære Top såkalte Gear."
"Hvorfor tester dere aldri rimelige biler som folk flest antakelig kjører?"
Sannheten er at vi gjerne vil. Men vi får ikke lov av producerne.
Det er frustrerende. I motsetning til hva folk tror, liker vi små, fornuftige biler.
Han har en Fiat Panda. Jeg en Fiat 500.
Og jeg har en veldig liten AMG Mercedes.
Vi liker at små biler er lette å parkere og billige i drift.
Men mest liker vi at de aller fleste er kjempemorsomme å kjøre.
Producerne sier at de er kjedelige.
For å vise det ga de oss en utfordring.
De ba oss å velge oss tre små bybiler med tresylindret motor på én liter.
Vi skulle møte opp med dem på Krimhalvøya.
Her har vi den. Helt nederst i Ukraina, ute i Svartehavet.
Krimhalvøya. 26 000 km² med historie, rødbeter og ...
Girls who leave the West behind.
Her skulle vi møtes: i byen Jalta.
Utenfor bygningen der Churchill, Stalin og Roosevelt møttes -
- for å dele opp Europa så snart Hitler var slått.
Hammond var den første som ankom.
Jeg har, som dere ser, en Fiesta. Den er en veldig god småbil, uansett.
I dette tilfellet er den særdeles god, for den er utstyrt med en juvel av en motor.
En bitte liten, énliters, tresylindret miljøgodbit.
Og den er bitte liten.
Motorblokken får plass på et A4-ark. Og den er praktfull.
Ja vel. Hvem er det? Å ja, det er orangutangen.
-Gratulerer. -Med hva?
Det er uten tvil den beste énlitersbilen av alle. Det er sikkert.
Og motoren ... Den er fenomenal! 125 hk fra en motor på én liter!
-Og 0,36 liter per mil! -Hvorfor sier du det uten at du har den?
-Hvorfor VW? -Dette er Up-utropstegn.
Jeg valgte den fordi jeg liker den.
-Men du sa ... -Den er strålende, men denne liker jeg.
La meg si det sånn: Man får bedre hunder enn min west highland terrier.
Men jeg liker terrieren min. Jo, den biter postmannen, bæsjer overalt og tar mat.
Men den er flott! Hadde denne hatt ører, ville den ...
Dessverre ble hundeimitasjonen min avbrutt da kaptein Interessant kom.
Det er den kjedeligste bilen ... Hva er det? Jeg sovner.
-Gode nyheter! -Hvilke?
-Dette er en Dacia Sandero! -Jaså?
-Vi sa nettopp at dette er en strålende bil. -Men ganske dyr.
-Hvor mye koster den? -17 500 pund.
-17 500 pund? -Hvor mye koster din?
-7 500 pund. -Det er en stor prisforskjell, Hammond.
Jeg har råd til å miste den, kjøpe en til og ha penger igjen.
-Se på den, den er ...! -Passer folk med mer fornuft enn penger!
-Den virker og er billig. -Hvordan har de klart det?
Man ser det overhodet ikke! Det rattet! For en kvalitet!
-Det er helt likt deres! -Bare formen!
Den var visst en Renault Clio for 30 år siden.
Ikke for 30 år siden! Den er bygd på gamle Renault Clio.
Den er en gammel bil.
Jeg har tatt med en iPod til en grammofonplate-konferanse.
Diskusjonen ble avbrutt da det kom en oppgave til oss.
De tror fortsatt ikke at vi liker småbiler. Men det gjør vi!
Mellom Jalta og Sevastopol går det en flott kystvei dere ville likt i en vanlig bil.
Men dere vil ikke like den med de elendige, små handlevognene ... Hallo!
Det er ikke til å komme fra. Fiestaen er en strålende bil i enhver form.
Chassiset er skikkelig godt konstruert.
Jeg har kjørt den rå ST-versjonen, og den er bare ypperlig.
Det utrolige er at de ikke har mistet noe av livligheten, gleden, spenningen -
- ved å utstyre den med en bitte, bitte liten motor!
Den er som hentet fra en tegneserie!
Den hviner!
Litt turboløft og litt lys fra antispinnen betyr at jeg har det moro helt på kanten!
Til forskjell fra Forden og Daciaen har ikke Up! noen turbo.
Likevel føles den som en målbevisst sædcelle!
Jeg kommer først fram! Ja visst! Unna vei!
Kast den inn i svingen ...
Med en Ferrari ville jeg tenkt: "Nei, jeg skraper opp fronten!"
"Hvor mye gass skal jeg gi? Skal jeg bremse?"
Det slipper jeg å tenke på! For Up! har overhodet ingen kraft!
Man trykker bare foten i bånn og holder den der!
Til producernes ergrelse nøt vi kjøreturen på den svingete veien.
Men vi likte det vi fant da vi kom fram, enda bedre!
En nedlagt, sovjetisk ubåtbase.
Vanligvis måtte vi ha parkert på parkeringsplassen der.
Men fordi bilene våre er så små, gjør vi ikke det.
Dette er ... enestående. James Bond hadde ikke kommet inn her.
Fordi Aston Martin-en hans er for stor.
Gode gud! Har du sett?
I tilfelle atomkrig kunne de få inn 14 ubåter og 3 000 mennesker.
-Den ligger under et fjell! -Ja. Ubåtbase under et fjell. Helt Bond.
Hvor mye energi og innsats brukte ikke MI6 og CIA -
- for å få rede på detaljer herfra? Og her kommer jeg kjørende.
Dessverre brukte vi så mye tid på å kjøre rundt der ...
... at natten falt på da vi nådde fram til den travle byen Sevastopol.
Og her ble Up!-ens manglende piff et problem.
Jeg blir presset! Jeg har tapt!
Jeg blir most av en Lada 2107.
Men fordi VW-en er mindre enn Forden og Daciaen, -
- trengte jeg ikke å parkere milevis fra hotellet.
Er det lov? Hvor står det at det er forbudt å parkere?
-Det er mange steder det ikke er lov. -Det står ikke "mord forbudt" heller ...
Dagen etter kjørte vi gjennom et sted som har vært gjennomtrukket av britisk blod.
Krimkrigen var kanskje uforståelig, ingen visste hvorfor den brøt ut, -
- men arven etter den er enorm.
Den ga oss viktige ord som "balaklava" og "cardigan".
Vi fikk Florence Nightingale og verdens første krigsfotograf og krigskorrespondent.
Victoria Cross ble tildelt soldater som kjempet her.
Selv i dag er medaljen lagd av metall fra en russisk kanon som ble erobret her.
Så er det den mest velkjente arven av alle ...
Hvordan er det?
Ikke skal de svare, ikke skal de tvile.
De skal kun adlyde og dø.
-"Inn i dødens dal red de seks hundre" ... -Dette er dalen.
Det var her den lette brigadens angrep fant sted.
-Det var en misforstått ordre. -De skulle opp i åsene der.
De misforsto, gikk til angrep med sabler. Og hele det russiske artilleriet sto her.
Alle kanonene var rettet mot dem, og de angrep til hest med sabler.
Hvordan kunne det ende annerledes?
Herregud!
-Velg rett øyeblikk ... -Nettopp.
"Ukraina er Europas nest største land. Nå skal dere krysse det."
"Helt fra sør til grensen mot Hviterussland i nord."
"Det blir verre enn de lange kjøreturene dere hadde som barn på ferie."
"Det blir en helvetes reise."
-Hvordan kan det bli verre? -Jeg satt baki en Cortina!
-Jeg satt baki en Austin 1100. -Anglia. Med hull i gulvet.
-Hvor langt er det? -Det er 1 200 km.
-1 200 km med en Volkswagen Up!? -Lett gjort.
Med disse tre bilene — lette bilene — er vi dagens "lette brigadens angrep".
Fortsatt lettere perplekse dro vi av gårde.
Jeg syns producerne er blitt veike.
Det er på ingen måte vanskelig eller utfordrende ... Det er lett!
Fortsettelse følger ...
1 200 km?
Det viste seg slett ikke å være lett.
I andre del av innslaget, som vi viser etterpå, ble jeg faktisk drept.
Det ble han faktisk. Det er noe vi kan glede oss til!
I mellomtiden skal vi plassere en stjerne i billigbilen.
Kveldens gjest er den eneste britiske musikeren -
- som kan kjøre stridsvogn, bruke bombekaster og demontere et gevær.
Bortsett fra Posh Spice, selvsagt.
Mine damer og herrer, James Blunt!
-Hvordan står det til, store mann? -Hva med deg?
Han har kommet! Slå deg ned.
Så mye plystring! For det første: gratulerer med det forestående bryllupet.
Skal jeg gifte meg ...?
Du skal gifte deg med jenta bak deg. Hvis du skulle ha glemt det.
-Nei, hun er der ... -Hva heter du?
-Sånn skal det være! Når gifter du deg? -I september.
Jentene her vil at jeg skal stille spørsmål om bryllupet. Jeg kommer ikke på noen.
-Skal vi snakke om hæren? -Det gjør vi.
Vi tar hæren, det er lettere. Vi vet at du var offiser, men ikke mange vet -
- at du egenhendig, da du var i Kosovo, hindret tredje verdenskrig.
Godt du tar det opp. Det er på tide at landet får vite det.
Det var den mest utrolige dagen i livet mitt, bortsett fra det forestående bryllupet.
Vi hadde bombet livskiten av serberne, og vi hadde inngått en fredsavtale.
Vi fortsatte mot Priština, hovedstaden. Jeg var den første offiseren som kom dit.
Da vi kom til flyplassen, beordret general Wesley Clark oss til -
- å angripe og overmanne de 200 russerne som var der først.
-Den amerikanske generalen? -Vi spurte flere ganger: Tilintetgjøre dem?
-Tilintetgjøre ...? -Han brukte mer "politiske" begreper.
Etter fem minutters diskusjon sa den veldig dyktige general Mike Jackson, -
- en fantastisk kar jeg ville fulgt hvor som helst:
"Latterlig, soldatene mine skal ikke sette i gang tredje verdenskrig."
"Vi drar et annet sted." Da russerne gikk tom for mat og vann, ba de om hjelp.
Det var en ordre fra en amerikansk general til en britisk kaptein om å ...
Seinere stilte han som presidentkandidat i USA.
Vi fortsetter med musikk. Du har reddet verden fra krig. Bra.
-Det nye albumet heter Moon Landing. -Jeg oppdaget, etter at det kom ut, -
- at "Moon Landing" er når to menns rumper berører hverandre i garderoben.
Og singelen heter Heart to Heart.
Datteren min sa til meg for et par dager siden:
"Jeg ville tvitre om at jeg likte låten."
"Men jeg er så redd for at James' svar vil knuse meg."
Jeg hadde ikke trakassert henne.
Hva er det du er utnevnt til på Twitter? "Den beste tvitreren" ...?
"Beste sarkastiske svar", sier karen med vind i håret.
Jeg har noen her. Tar det lang tid å finne dem på?
Jeg er spontan, men jeg ljuger kanskje.
"Hvorfor har du bare 200 000 følgere?" "Jesus trengte bare 12", svarte du.
Det må man si ...
De er morsomme. "James Blunt har irriterende ansikt og stemme."
Du svarte: "Ja, og ikke boliglån."
Dette er favoritten min:
"Hva har skjedd med James Blunt?" Da la du ut dette bildet ...
Når noen håner deg, tar du det med humor.
-Jeg hulker ukontrollert. -Folk tar Twitter altfor alvorlig.
Det fins en virkelig verden. Folk syns Twitter er viktig.
Det er bare folks meninger, og meninger er som rasshøl ...
Alle har et.
Biler. Da du var her sist, var den eneste bilen du hadde kjørt, Lada.
Ja, det var flaut. Jeg hadde en Lada Riva 1,3 SL — treig.
-Det har utviklet seg voldsomt. En tuk-tuk. -Jeg har en tuk-tuk fra Bangkok. Stilig!
Trehjuling som gjør 110 km/t. Den kjører jeg hjemme på Ibiza.
-Gjør den 110 km/t? -Med folk baki kan du steile i 110 km/t!
Bestvennen min er indiske Nin. Han kjører så det skal se mer ekte ut.
Når du er i London, sykler du. Hvorfor har du sykkel?
Det går mye fortere. Og det er god trim. Du trimmer bort vommen.
-Jeg har sykkel. Se hva som skjer! -Det er ikke meningen du skal spise den!
Runden din. Hvordan var det i dag?
Da jeg kjørte hit i dag, var det første gang i år at de varslet ekstremvær:
"Ikke kjør hvis du ikke må." Og jeg har kjørt på bane.
Alle som kommer hit, kjører ut i nest siste sving. Det er selvsagt.
-Jeg hørte at James kjørte av på retta. -Og jeg retta opp òg.
Vil noen se øyeblikket da gjesten vår kjørte av på rettstrekka?
Se på dette. Det er virkelig klissvått.
Det går skikkelig fort, og du holder klampen i bånn til ...
Det jeg liker, er at du ikke bremset før like før kanten.
-Alle sier at man ikke skal slippe gassen. -Her er det snakk om skikkelige baller ...
Jeg så ikke noe, så jeg visste ikke at jeg kjørte ut.
Ikke før det ble humpete og grønt.
Til slutt fikk vi til en runde. Hvem vil se den?
-Dette er lynkrig-innstilling. -Kom igjen, da!
Dette er den reneste innsjøen.
Ja, ingen klager på miljøvern. Du drar på ... "Kom og rydd opp!"
Så vått det er! Du holdt deg fint på banen.
Som å stå på skøyter. Ikke at jeg gjør det ofte.
Du skulle ha lånt Hammonds sittepute.
Jeg kunne trengt Moses til å dele havet! Et privat jetfly. Det kan jeg ta hjem!
Til Ibiza, ja. Hammerhead. Du så ikke linjene, engang, så det er imponerende!
-Her kommer vi. Rettstrekka igjen. -Det går så seint!
Opp til 6 000. Og igjen ... jeg ser ikke en dritt!
Jeg beundrer deg for dette. Bremser litt. Det sier jeg ikke noe på. Forbi dekkene.
Ikke noe gnål, ingen klager. Og ...
Ja, klarer du svingen? Pent gjort. Slett ikke verst!
-Og det blåser storm. -Oi! Det der er Jimmy Carrs linje!
I mål!
Det var virkelig skikkelig ... Jeg har aldri sett maken.
Det var vått sist også.
Når jeg er her, er det ikke overraskende: "James Blunt med den våteste runden."
Vi har hatt to våte runder tidligere.
I løpet av de to siste ukene. Hugh Bonneville, 1.50,1.
Tom Hiddleston, forrige uke, 1.49,9. Da var det veldig vått, men ikke som i dag.
Ikke på langt nær så våt som meg.
-Hvor har du havnet? -Håper ikke jeg har dummet meg ut.
Den raskeste så langt, 1.49,9. Du kjørte på ...
1...
-1.49... -Det er ...
1.49,4!
Jeg kan bare si at du er den raskeste på vått føre!
-Over Ron Howard. -Og like under Joss Stone ...
Jeg ligger alltid under en ... Ja, ja.
-Jeg føler øynene i nakken. -Jeg ser dem.
Du ligger mellom Joss Stone og Ron Howard, det er et merkelig sted.
Mine damer og herrer, James Blunt!
I kveld prøver vi å vise at vi liker småbiler.
Producerne mener at de er dritt.
De sa at vi skulle kjøre énlitersbilene våre tvers gjennom Ukraina.
En tur de sa ville være et helvete.
Hvorfor mener de at det er et helvete å kjøre gjennom Ukraina?
På et døgn har vi opplevd den kalde krigen, andre verdenskrig, Krimkrigen ...
Det blir enestående! Og jeg kjører Up!-en min!
For ikke lenge siden var småbiler spartansk utstyrt.
Men nå til dags får du massevis å leke med hvis du velger klokt.
-Hammond, har du stilt inn klimaanlegget? -Ja, en halv grad under det behagelige.
Oppvarmet sete. Jeg setter den på første trinn.
-USB! -USB — iPod.
Jeg har koplet iPoden trådløst til stereoen.
-Oppvarmet frontrute. Den prøver jeg. -Cruisekontroll. Den har jeg ikke testet.
Ja, et speil på den siden!
Etter hvert hadde ikke Hammond og jeg mer å leke med heller.
Derfor begynte vi å følge med på det ukrainske landskapet.
En ås eller to ville ikke vært feil.
Greit, jeg innrømmer det. Dette er kjedelig.
Er vi halvveis ennå?
Det måtte vi finne ut av. Siden vi ikke forsto skriften på GPS-ene våre, -
- stanset vi for å se på kartet.
Vi kom her nede fra. Vi skal hele veien dit.
Vi kjørte nettopp gjennom en by som het Pravda.
-Den kan ikke være lenger tilbake! -Kanskje det er skrevet annerledes?
Herregud! Å nei! Det er der!
-Ikke vær dum. -Vi har bare kjørt så langt!
Vi har bare krysset Isle of Wight!
-Og vi skal hit. -Hvordan kan vi bare ha kommet dit?
-Og det er bra. -Hvorfor er det det?
I stedet for å kjede oss kan vi bli bedre som mennesker på turen.
Så mens vi sitter i bilen ... kan vi lære oss noe.
Vi kan sitte og si "kjedelig, kjedelig", eller vi kan si:
"Nei, vi bruker tiden konstruktivt!"
Vi kommer fram til Hviterussland mer intelligente og forfinede enn vi er nå.
Ute på veien begynte vi på selvutviklingen.
Hallo, velkommen til "Lær ukrainsk". Første avsnitt: "Hallo. Hva heter du?"
"Du lærer raskt å spille blues-munnspill ved å lytte til cd-en og lese boka."
Seere, som dere ser, har jeg på meg tryllehatten min. Og det er et kort der.
Tarus inviterer Steven hjem igjen for å drøfte noen forretningsspørsmål.
Den skal inn der.
Vel ...
I den mobile språklaben gikk alt fint.
Undertøy ...
Snart følte jeg meg sikker nok til å bestille noe å spise på en veikro.
Hvor er beina dine?
-Hva sier du? -Jeg prøver å få noe annet enn fisk.
Jeg spiser suvenirene deres.
Du har visst bestilt ved ...
Så ba Jeremy om epler.
Vi har spist. Skal vi dra videre?
Etter at frokosten var ryddet unna dagen etter ...
... brukte jeg min nyervervede ukrainskkunnskap til å sjekke GPS-en.
Jøss, da. For å komme til Kiev ... 13 timer og 49 minutter.
Vi var ved å miste motet, men så dukket konturene av en mann opp i tåka.
Og bak ham ... dette.
En forlatt atomrakettbase.
Dette er siloen, vel? Så svær den er!
Hammond, dette er en SS18 med kallenavn "Satan".
Den var rettet mot Ross-on-Wye. Det står her.
Hold an. Det står "alternativt mål Chipski Norton" der.
Den er visst fuktig.
Mange klager når de må kjøre langt.
Men denne gangen hadde vi funnet en genial måte å få tiden til å gå på!
Seere! Hendene mine er tomme. Jeg har ingenting i dem.
Så ... Kan jeg ...
Tre. Steven, har du din egen familie?
Steven igjen. Alle heter Steven her. Det har jeg i hvert fall skjønt.
Herregud! Duene mine har slitt seg!
-Duene mine har kommet seg løs! -Hvilke duer? Hvordan løs?
Duene fra tryllekunstesken! De har bæsjet overalt baki.
Fordi han ikke likte tilgrisingen, kastet den overpertentlige May ut synderen.
-Herregud, lastebilen kommer til å ... -Dua fins ikke lenger.
Ja, lastebilen som traff dua di, James ... Hvor god er du som tryllekunstner?
Fløy den ikke bort?
Du skal vel ikke underholde for barn? Da må du endre forestillingen.
Er dette familiens papegøye? Se hva som skjer når jeg kaster den ut av bilen!
Vi la den tragiske hendelsen bak oss og kjørte på.
Da natten falt på, nådde vi Ukrainas hovedstad — Kiev.
Jeremy sjekket oss inn på hotellet.
-Ja. -Sa du "ja" så han skulle slutte å snakke?
I baren viste James et nytt triks som gikk galt.
-Dessverre. -Ikke ombestem deg! Det er kortet ditt.
-Det kan ikke du bestemme! -Jeg leste tankene dine.
Tryllekunstnere skal ha et visst håndlag. De skal ikke bare trakassere.
Dagen etter skulle vi møte på landets eneste racerbane.
Til det som skremmende ble kalt "den endelige utfordringen".
"Bilene deres får 23 liter drivstoff hver. Fordi de bruker så lite," -
- "vil det være nok til 160 km, som er avstanden til en by ved grensen."
-23 liter? Det er jo lett! -Det er ingen utfordring.
"Utfordringen er å gå tom før dere er framme."
"Det vil dere nok gjerne, for byen det er snakk om, heter" ...
"Tsjernobyl."
Vi kan vel ikke dra dit?
I Tsjernobyl skjedde verdens verste ulykke.
Da reaktor 4 eksploderte i 1986, utløste den en så dødbringende radioaktiv sky -
- at hele området er ubeboelig i 20 000 år framover.
Hvis vi ikke fikk bilene til å bruke mer enn 1,2 liter per mil, -
- ville vi ende opp her ...
Ford sier den bruker 0,36 liter!
Så langt har den brukt 0,4 liter per mil.
-Hvordan får man dem til å bruke 1,1 liter? -Jeg kommer ikke over 0,8 liter!
Da producerne hadde helt nøyaktig 23 liter drivstoff i hver tank, -
- gjorde vi våre egne forberedelser ...
Lurt. Jeg slipper ut ca. 30 % luft av dekkene.
Da økes rullemotstanden, og jeg bruker mer drivstoff.
En skikkelig tung Up! Hva driver du med?
-Forsegler åpningene mot radioaktivitet. -Du har gjort den mer aerodynamisk.
-Det har jeg visst ... -Ja. Farvel.
For å bruke så mye bensin på 160 km, måtte vi kjøre som galninger.
Tre, to, én ...
Kom igjen! Høyt turtall!
Andregir helt opp mot turtallgrensen. Det er skikkelig uøkonomisk kjøring!
James og jeg valgte å kjøre i lavt gir og med maksimalt turtall.
Men Hammond, derimot ...
Hvis jeg gjør sånn ... hele veien, kjører jeg lenger!
Da blir det dobbelt så langt! Dette er svaret! Fullt rattutsl...
Men jeg må være forsiktig med motgående trafikk.
Jeg skal ha på alt ... Akkurat!
Jeg kjører uten lys på, jeg har på spare- funksjoner. Bakrutevarme, setevarme. Ja!
Det var bedre.
Folk syns nok dette er litt rart. Hvis de visste hvorfor, ville de forstått.
Tenk at de tvinger oss til dette. For radioaktiviteten er ikke borte!
Halveringstiden for stoffet som er igjen, er 245 000 år!
James kan forklare hva halveringstid er. Det gjør han antakelig.
Halveringstiden er faktisk konstant.
Uran har en halveringstid.
Når den halveringstiden har gått, har det gjenstående fortsatt samme halveringstid.
Jeg tror Marie Curie brukte begrepet først.
Tidlig på 1900-tallet ble radioaktivitet identifisert, oppdaget og kodifisert ...
Etter 40 km med rødt turtall hadde Up-en fortsatt intet godt å melde.
Jeg har greid å bruke 1 liter per mil.
Jeg må øke forbruket. Hvordan skal jeg få økt det?
Greit. Luftmotstanden er dramatisk forverret.
Samtidig ...
Jeg er litt kvalm nå, skal jeg være ærlig.
Oi ... Er det en politibil? Kjære vene.
Der har vi det forferdelige faktumet. Etter en fjerdedel av veien, 41 km, -
- skulle jeg vært kvitt én av de fire strekene. Sånn er det ikke.
Kom igjen, bensin! Forsvinn!
Vi ble stanset av politiet. De lurte på hvorfor jeg kjører i sikksakk.
De snakker med kamerafolkene. I mellomtiden har jeg maks turtall.
Jeg prøver å bruke drivstoff.
Mens Hammond overdøvet politiet, koplet jeg ut motorens styresystemet.
Se det! Motor-varsellys. Det liker vi.
Motoren antar at det verste kan skje, for den vet ingenting om seg selv.
Den antar at den er kald og at drivstoffet er dårlig. Den må bli mindre effektiv.
50 km fra Tsjernobyl var alle bilene fortsatt i gang.
Vi prøvde så godt vi kunne å få dem til å stoppe.
Se den luftmotstanden!
Brems. Og akselerer. Og brems. Akselerer.
Jeg har fortsatt tre streker. Kom igjen, da!
Der, ja! 1,32 liter per mil. Drivstoffvarsellyset er tent! Ja!
Jeg bruker 1,12 liter per mil. Det er ikke godt nok!
Alt er tomt. Nålen viser tom tank.
Kom igjen. Gå tom. Gå tom!
Det er én grad varmt ute. Brystvortene er skikkelig harde nå ...
Dette er visst Richard Hammond.
Nå skulle denne greia ha stanset.
-Jeg stanser! Jeg stanser! -Ikke si at du har gått tom ...
Ja! Å! Lykke!
Den er ferdig!
-Jeg tror deg ikke. -Den ...
Jeg tror deg ikke.
Situasjonsrapport: Richard Hammond er en ...!
Dra og møt din skjebne.
Den ikke-turboladede Up!-en fortsatte.
Og så ... Hva har vi her, da?
En slags kontrollstasjon.
Veisperringen markerte ytterkanten av det lukkede området.
Nå måtte jeg passere. James også.
Men hvem skulle filme det som skjedde?
De tre filmfotografene ... De tar drosje tilbake til Kiev.
-Hva? -De skal ikke inn dit.
Vi skal filme det farligste vi har gjort, med tre kameraassistenter.
Jeg vil faktisk takke dere. Tusen takk.
Dere er tapre. Nå er dere forfremmet til filmfotografer.
Jeg skjønner dere vil fram, men dette er litt ille.
Vi som skulle inn, forberedte oss.
Luft — resirkulering. Friskluft — av.
Geigerteller ... på.
Det er en geigerteller, og den sier tikk, tikk, tikk ...
De filmer fra bakenden av en Land Rover som vanlig, men med lukket dør.
Vanligvis står bakdøra åpen.
Det er noe sånt som 17 tonn radioaktivt avfall i den åpne reaktorkjernen.
De bygger en enorm ... hvelving over hele stedet.
Den skal forsegle alt. Men den er ikke ferdig.
Da det var 8 km igjen, tryglet jeg ...
Gå tom! Gå tom nå!
Men det gjorde den ikke.
Nåla beveger seg, ja.
Nå var det viktig at vi ikke gikk tom før vi var godt forbi reaktoren.
Der er den!
Det er restene av reaktor 4.
Dette er ufattelig.
Jeg vil ikke gjerne hovere, men jeg har to streker drivstoff igjen.
Det hadde ikke jeg ... Herre min gud!
Ikke stans nå. Derfor lå jeg alvorlig tynt an.
Det var her folkene som jobbet ved atomkraftverket, bodde.
Helt forlatt. Det har det vært i 28 år.
Se, da! Se på det der!
Dette må være et av verdens mest overveldende skuer.
Dette har jeg sett før!
Her er det. Dette er lekeplassen.
Oi! Skikkelig topp. Nå er det så avgjort på tide å stikke.
Kom igjen, lille Up!, ikke gå tom nå.
Oi ... det var ... et host. Det var et host!
Den har stanset! Den er ferdig.
Hvorfor klapper de for det? Hvorfor applauderer de?
-Hvordan kom du deg ut? -Jeg trodde du kom og reddet meg.
Det gjorde jeg ikke. Som du har sagt ofte: Vi etterlater folk i felten — en forurenset by.
-Så jeg måtte gå! -Jaså? Har du merket noe?
Ja! Jeg har måttet lede hele programmet med to peniser!
-Men det har jeg jo gjort i elleve år. -Morsom.
Uansett ... bilene. Det viktige.
Og Fiestaen er fantastisk! Den reddet meg fra døden.
-Det gjorde den. -Men Daciaen er 10 000 pund rimeligere!
-Fordi den er dritt. -En småbil skal være billig!
-Den skal være god! -Den skal faktisk være begge deler.
-Jo, men Up!-en er ingen av delene. -Du sa at den er strålende og intelligent.
-Når sa jeg det? -I et motorblad for halvannet år siden.
-Jeg håpte at du ikke hadde lest det. -Men det gjorde jeg.
Atter en gang er jeg den fornuftige i dette programmet.
-Sier du det ...? -Ja. Og Up!-en er bilen man bør kjøpe.
-Ikke den, for den er bestrålt. -Ja. Hammond, du sitter på den.
Det betyr at du er radioaktiv i anus nå.
Med den bomben avslutter vi. Tusen takk for følget. Vi ses.